Du går med svart kappe igjen.
Jeg er her for å forhandle.
Jeg var visst for godtroende. Det har skjedd før.
Jeg håpet at du var oppriktig da du sverget troskap til oss.
Halvhånd trengte informasjon. Han ba meg drepe ham for å overbevise dere.
Jeg var trofast mot ham og eden min.
Hele eden?
Kunne hun ikke omvende deg?
-Omvendte du henne? -Hun skjøt tre piler i meg.
-Så du henne igjen i Castle Black? -Ja.
-Og? -Hun er død.
-For din hånd? -Nei.
Vi skal drikke hennes skål.
Av alle måter jeg kan drepe deg på, ville gift vært mitt siste valg.
-For Ygritte. -For Ygritte.
-Dette er ikke vin. -Det er en skikkelig drikk fra nord.
Dere ga oss hard motstand og drepte noen av våre sterkeste menn.
En kjempe gikk inn i tunnelen og kom aldri ut. Mag den mektige.
Han er død. Han drepte min venn Grenn.
Han var deres konge, den siste av en ætt eldre enn de første menneskene.
Grenn kom fra en bondegård.
-For Mag og Grenn. -For Grenn og Mag.
Kullback, henter du noe å spise? Vår gjest har nok ikke spist på lenge.
Du har altså kommet for å forhandle?
-Send hæren din hjem. -Dere har lite piler, olje og menn.
-Hvor mange er dere nå? Femti? -Over tusen mann.
Jeg kastet alt jeg hadde mot dere,-
-og dere skjøt med alt dere hadde, og det var ikke mye.
Da jeg så det, sendte jeg 400 mann til å klatre over muren vestover.
Mange vil dø, men de fleste er over innen kvelden.
Jeg er ærlig, i motsetning til deg.
Mitt folk har lidd nok.
Vi er ikke ute etter å erobre, vi vil gjemme oss bak Muren.
Vi trenger tunnelen. Vi vet begge at vinteren nærmer seg.
Kommer vi oss ikke syd for Muren, venter en skjebne verre enn døden.
Vil du forhandle?
Gå tilbake og åpne portene, så sverger jeg at ingen flere skal dø.
Nekter du, dreper vi alle i Castle Black.
Så det var derfor du kom. Du rekker det nok før de stopper deg.
Du ville fått en smertefull død, men det visste du da du kom hit.
Klarer du det, Jon Snow? Å drepe en mann som har tilbudt deg fred?
Er nattens voktere slik? Er du slik?
Ryttere!
-Angriper dere oss? -Nei, vi har ikke nok folk.
Nordboere til hest!
Hold stand! Samling rundt meg!
Senk våpnene!
Jeg sa at mitt folk har lidd nok, og jeg mente det.
Er du Kongen-bortenfor-Muren?
-Vet du hvem jeg er? -Dessverre ikke.
Stannis Baratheon, de syv rikenes konge.
Vi er ikke der, og dere er tynnkledde.
Man pleier å knele når man overgir seg til en konge.
-Vi kneler ikke. -Tusener av dine menn er fanger.
Jeg slakter ikke kuede hunder. Deres skjebne avgjøres av deres konge.
Likevel. Vi kneler ikke.
Før dem bort.
Hva gjør en nattens vokter hos villfolket?
-Jeg er her for å forhandle. -Tiltal kongen med "Deres Høyhet".
Jeg vet at han er konge. Min far døde for ham.
Jeg heter Jon Snow, Deres Høyhet. Jeg er Ned Starks sønn.
-Din far var en ærefull mann. -Ja, Deres Høyhet.
Hva tror du han ville gjort med ham?
Jeg var hans fange. Han kunne ha torturert og drept meg.
Men han skånet meg. Jeg tror far ville tatt ham og lyttet til ham.
Greit. Før ham bort.
Deres Høyhet. Hvis far hadde sett det jeg har sett,-
-ville han også rådet dere til å brenne de døde.
Alle sammen.
Jeg ville anbefalt valmuemelk mot smerten, men han kjenner ingenting.
-Det virker som mantikorgift. -Det er det.
Jeg har lest om det. En fæl gift som oftest kommer fra Mantarys.
-Vi kan ikke gjøre noe. -Jo, det kan vi.
-Hva er det du driver med? -Redder ham.
Deres Nåde, ser Gregor er dessverre ikke mulig å redde.
Han er ingen mester, langt mindre stormester.
Ingen mester kan redde ham uansett.
Den arrogansen fikk ham kastet ut fra Citadellet, Deres Nåde.
Hans nysgjerrighet ble ansett som farlig og unaturlig. Med rette.
Du kan gå, stormester.
Men dette er laboratoriet mitt.
Ikke nå mer.
-Kan du redde ham? -Vanskelig å si.
Men hvis mitt tidligere arbeid er til hjelp... er det en mulighet.
Gjør alt du kan. Be meg om alt du måtte trenge.
Du bør vite at inngrepet kan forandre ham.
Litt.
Vil det gjøre ham svakere?
-Å nei. -Greit.
Ikke et ord til. Det er avgjort.
Ikke for meg.
Du er trolovet med Loras Tyrell. Og du skal ekte Loras Tyrell-
- når Tommen og Margaery er gift. -Nei.
Jaime kan ikke gifte seg eller arve. Tyrions dom fullbyrdes i morgen.
Du har snakket stort om viktigheten av å sikre vår families fremtid.
Nå er din rolle viktigere enn noensinne.
Det blåser jeg i. Jeg blir i King's Landing med min sønn, kongen.
Da du var ni, ble jeg kalt til hoved- staden, og jeg tok med broren din.
Du nektet å bli på Casterly Rock, men som du nok husker...
Jeg vil ikke høre mer innbilsk prat om da du vant. Det gjør du ikke nå.
Tror du ikke andre er blitt giftet bort mot sin vilje?
Da du marsjerte inn i tronsalen etter slaget ved Blackwater... Husker du?
Jeg satt på jerntronen med Tommen.
Jeg skulle forgifte ham om noen prøvde å ta ham fra meg.
-Nå vil noen ta ham fra meg. -Nei.
Joffrey er død, Myrcella ble solgt som kveg, og nå tar du gutten min.
Min siste gutt!
Margaery og du kommer til å rive i ham til han går i stykker.
Jeg lar heller huset vårt brenne ned!
Hvordan gjør du det?
-Jeg forteller sannheten til alle. -Hvilken sannhet da?
Så du vet det ikke? Du trodde det aldri.
Hvordan er det mulig?
Men så klart det er det. Hvordan kan en som er så besatt av sin familie,-
-vite noe om hva familien egentlig driver med?
Vi var der, men du så oss ikke.
Hadde du bare giddet å se på barna dine, ville du visst det.
Visst hva?
Alt de sier om Jaime og meg, er sant. Din arv er en løgn.
Jeg tror deg ikke.
Jo, det gjør du.
Jaime.
Du vant. Én bror mindre. Du skygger visst ikke unna for noe.
Ikke for familiens skyld, nei.
Tyrion er din familie. Du kan ikke velge.
Jo, og det kan du også. Velg monsteret som drepte moren vår...
Er du gal? Han valgte ikke å drepe henne.
En sykdom velger ikke å drepe deg, men du skjærer den bort likevel.
Hva bestemmer du? Hva velger du?
Jeg holdt ut alt for din skyld, men du er...
-Jeg velger deg. -Bare ord.
Som de ordene jeg nettopp sa til far. Jeg fortalte ham det.
-Hva fortalte du? -Om oss.
Jeg gifter meg ikke med Loras Tyrell. Jeg blir her med Tommen. Med deg.
-Og det godtok han? -Spør ham.
-Hva sa du? -Ikke snakk om Tywin Lannister.
Jeg velger ikke og elsker ikke Tywin Lannister, jeg elsker broren min.
Min elsker.
Folk kommer til å hviske og sladre. Pytt.
De er så små at jeg ikke ser dem. Jeg ser bare det viktige.
-Noen kan komme. -Blåser jeg i.
Du står foran Daenerys Stormborn, den ubrente, dronning av Meereen,-
-andalene, rhoynarene og de første menneskene.
Khaleesi over Grass Sea, lenkenes fiende og dragenes mor.
Takk for at du bevilger meg audiens, Deres Høyhet.
Jeg heter Fennesz.
-Jeg snakker fellesspråket. -Du snakker det utmerket.
Før var jeg eid av min herre Mighdal.
Jeg underviste barna hans i språk og historie.
De vet mye om din familie gjennom meg.
Lille Calla er bare syv, men hun beundrer deg.
Jeg håper å vise meg verdig. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Da du erobret byen, sa barna at jeg ikke måtte forlate huset.
Men min herre og jeg innså at jeg måtte, så jeg ble hjemløs.
-Nå lever jeg på gaten. -Jeg har bygget kantiner og kaserner.
Jeg vil ikke fornærme Deres Høyhet. Jeg gikk til en av dem.
De unge røver fra de gamle. De slår oss om vi gjør motstand.
Mine Usvertede vil gjenopprette orden.
Selv om de gjør det, hvem er jeg der? Hvilken nytte gjør jeg?
Hos min herre var jeg lærer. Barna respekterte og elsket meg.
-Hva vil du ha? -Deres Høyhet...
La meg selge meg til min herre igjen.
Vil du gå tilbake til en mann som eide deg?
Jeg ber deg, Deres Høyhet. De unge fryder seg i din nye verden,-
-men vi som er for gamle til å forandre oss, finner bare elendighet.
Jeg er ikke alene. Mange vil be deg om det samme.
Jeg erobret ikke byen for å opprettholde urettferdigheten,-
-men for å gi folket friheten.
Men frihet innebærer å gjøre sine egne valg.
Du får skrive kontrakt med din herre. Den kan ikke gjelde lenger enn et år.
Takk, Deres Høyhet.
Takk.
Slaveherrene vil utnytte dette.
Tjenerne vil i realiteten bli slaver.
Kom frem, min venn.
Jeg skjønner ikke, min dronning.
-Jeg skjønner ikke, min dronning. -Du kan gå frem.
"Jeg kommer med..."
"Han kom ned fra himmelen. Det var den svarte."
"Den bevingede skyggen."
"Han kom ned fra himmelen og..."
"Datteren min."
"Min lille pike."
-Hva het hun? -Zala, Deres Høyhet.
-Hvor gammel var hun? -Tre.
Tre...
Har noen sett Drogon?
Sjømenn så ham over Black Cliffs for tre dager siden.
Etter det har han vært borte.
Møt meg ved katakombene.
De kom fra White Harbor og Barrowton,-
-fra Fairmarket og King's Landing.
Fra nord og syd, øst og vest.
De døde mens de beskyttet mennesker som aldri får vite deres navn.
Det er vår oppgave å huske dem. Vi får aldri se deres like mer.
Og nå er vakten deres over.
Den blinde gamlingen forbandt sårene mine. Hvorfor?
Han pleier alle, venn som fiende.
-Så dere kan torturere meg? -Nei.
Hvordan skal vi dø? Hengning? Halshugging?
-Kaster dere oss fra Muren? -Jeg vet ikke fangenes skjebne.
-Hvem avgjør det, da? -Stannis, antar jeg.
-Er han din konge nå? -Jeg har ingen konge.
Du var for lenge hos oss, Jon Snow.
Du kan aldri knele igjen.
Vi skal brenne deres døde. Vil du si noen ord om dem?
-Hva slags ord? -Begravelsesord.
-Vet ikke hvordan dere gjør det. -Gjør hva?
-Tar farvel. -De døde hører oss ikke, gutt.
Snow.
Elsket du henne?
Hun elsket deg.
-Sa hun det? -Nei.
Hun snakket bare om å drepe deg. Derfor vet jeg det.
Hun hører hjemme i Nord. Det ekte Nord.
Skjønner du?
-Vi hviler litt. -Vi hviler hos den treøyde ravnen.
Vi klarer det ikke.
-Vi er fremme. -Jojen!
Jojen! Kom og se!
Jojen!
Hjelp dem! Nå!
-Hodor. -Hjelp dem!
Hodor!
Bran!
Redd deg selv!
Bli med meg, Brandon Stark.
Han er fortapt. Bli med meg, eller dø med ham.
Bli med dem.
De kan ikke følge etter. Kraften som styrer dem, er maktesløs her.
-Hvem er du? -De første menneskene sa "barna".
Kom, han venter på dere.
Du er den treøyde ravnen.
Jeg har vært mye forskjellig. Nå er jeg slik du ser meg.
-Broren min ledet oss til deg, og... -Han visste hva som ventet.
Fra første øyeblikk visste han det, men han dro likevel.
-Hvordan vet du det? -Jeg har iakttatt dere. Alle sammen.
Gjennom hele livet deres. Med tusen øyne og ett.
Nå har du endelig kommet til meg, Brandon Stark.
-Selv om det er sent. -Jeg ville ikke at noen skulle dø.
Han døde for at du skulle få igjen det du har mistet.
Kan du hjelpe meg å gå igjen?
Du vil aldri gå igjen.
Men du kommer til å fly.
Podrick.
Podrick! Hvor er hestene?
-Jeg bandt dem i går kveld. -Hvordan da?
-Jeg bandt bena, som du lærte meg. -Da ville hestene vært her.
-Hestetyver? -Det er minst 50 km til Eyrie.
Du får bære saltaskene.
Det kommer noen.
Du kan drite senere, det kommer noen.
God morgen.
Fint sverd.
Begynner vi å nærme oss Blodporten?
-Det er 15 km til. -Hørte du, Podrick? Bare 15 km igjen.
-Er du ridder? -Nei.
-Men du kan bruke sverdet? -Ja.
-Har det et navn? -Oathkeeper.
-Mitt heter Needle. -Bra navn.
-Hvem lærte deg å slåss? -Faren min.
Min ville ikke lære meg det. Han sa at det var gutter som slåss.
Det sa min også. Men jeg sloss mot guttene likevel, og tapte.
Til slutt sa faren min: "Skal du gjøre det, får du gjøre det riktig."
Syv velsignelser. Jeg heter Brienne av Tarth, dette er Podrick Payne.
-Ville dere noe? -Det er Sandor Clegane. Hunden.
-Du er Arya Stark. -Ville dere noe?
Jeg sverget å bringe deg til moren din.
-Moren min er død. -Jeg vet det.
Jeg burde ha beskyttet henne.
-Du er ikke fra Nord. -Men jeg sverget å beskytte henne.
Hvorfor gjorde du det ikke?
Jeg brakte Jaime Lannister til King's Landing.
Er du i Lannisters tjeneste? Vil du ha dusøren på meg?
Jeg er ikke i Lannisters tjeneste.
Fancy sverd. Hvor fikk du tak i det?
Jeg har tatt imot Lannister-gull hele livet.
Nå, faens Brienne av Tarth. Si at det ikke er Lannister-gull.
Jaime Lannister ga meg sverdet.
-Blodporten er 15 km unna. -Jeg sverget ved gudene...
-Du hørte. Hun blir ikke med deg. -Jo, det gjør hun.
Du hører visst dårlig.
Valyrisk stål? Har alltid villet ha det.
-Bli med meg, Arya. Til sikkerheten. -Hvor faen er det trygt?
Hennes tante, mor, far og bror er døde. Winterfell er en ruinhaug.
Hun er ikke trygg noe sted, dumme hurpe.
Vet du ikke det, kan du ikke beskytte henne.
Og det er det du gjør? Beskytter henne?
Ja, det gjør jeg.
Jeg har ikke noe ønske om å drepe deg, ser.
Jeg er ingen ridder.
Arya! Arya!
-Hvor er hun? Du skulle passet på. -Jeg trodde du trengte hjelp.
-Hvor dro hun? -Den veien, tror jeg.
Arya! Arya!
Er du her fortsatt?
-Den store hurpa reddet deg. -Trengtes ikke.
Nei, du er jo en ekte morder. Med vanndansen din og Needle...
-Kommer du til å dø? -Hvis det ikke er en mester her...
Ja, det er ute med meg.
Jeg kunne flådd deg levende for litt vin.
Jeg vil faen ikke ha vann.
Drept av en kvinne.
Det liker du sikkert.
Kom igjen, følg etter henne.
Hun hjelper deg.
Fortsetter du alene? Du klarer deg ikke en dag.
Jeg klarer meg lenger enn du.
Du husker vel hvor hjertet er?
Faen, jeg er klar.
Kom igjen, lille pike. Stryk et navn til fra listen.
Du har jo lovet meg det.
Jeg drepte slaktergutten din, den rødblonde.
Han tigget og ba om nåde: "Vær så snill, ikke drep meg."
"Vær så snill."
Han blødde på hesten min. Salen stinket i flere uker.
Og søsteren din... Din vakre søster.
Jeg burde ha tatt henne.
Natten da Blackwater brant,-
-burde jeg ha knullet henne blodig.
Da hadde jeg i alle fall hatt et lykkelig minne.
Må jeg tigge og be?
Gjør det.
Gjør det!
Drep meg.
Drep meg!
Sett i gang, din horesønn.
Snakker du slik om moren vår?
-Hva driver du med? -Kom.
En galei venter. Varys hjelper meg. Du har flere venner enn du trodde.
Det er en låst dør øverst. Bank to ganger, og så to til.
Varys åpner.
Jeg antar at dette er farvel.
Farvel, lillebror.
Jaime.
Takk. For livet mitt.
Skynd deg.
Tywin?
Løven min.
Beklager.
Tyrion.
Legg fra deg armbrøsten.
Hvem slapp deg ut?
Broren din, så klart. Han er svak for deg.
Kom. Vi snakker på rommet mitt.
Skal vi snakke her? Du har jo alltid likt å bringe skam over faren din.
I hele mitt liv har du ønsket at jeg var død.
Ja. Men du nekter å dø. Det respekterer jeg.
Jeg beundrer det, faktisk. Du er en fighter.
Jeg lar dem aldri henrette deg.
Ilyn Payne får ikke ta hodet ditt. Du er en Lannister.
Du er sønnen min.
-Jeg elsket henne. -Hvem da?
-Shae. -Tyrion...
-Legg fra deg armbrøsten. -Jeg myrdet henne.
Med mine egne hender.
-Det spiller ingen rolle. -Ikke?
Hun var en hore.
-Neste gang du sier det ordet... -Dreper du faren din på do?
Nei. Du er sønnen min. Nok med dette tøvet.
Din sønn, som du dømte til døden.
Du visste at jeg ikke forgiftet Joffrey, men du dømte meg likevel.
-Hvorfor det? -Nok. La oss gå på rommet mitt.
-Nei, hun er der. -Er du redd for en død hore?
Du skjøt meg.
-Du er ikke sønnen min. -Jeg er sønnen din.
Jeg har alltid vært sønnen din.
Hva har du gjort?
Fort.
Stol på meg, min venn. Jeg har brakt deg helt hit.
-Jeg vil snakke med kapteinen. -Det er meg.
-Jeg vil reise nordover. Til Muren. -Nei, det vil du ikke.
-Jeg kan betale. -Der er det kun is, krig og pirater.
Jeg trenger ingen kahytt. Vær så snill.
-Jeg kan jobbe. -Skal ikke nordover, jeg skal hjem.
-Hvor er det? -Den frie byen Braavos.
-Vent! -Mer sølvmynter hjelper ikke.
Den er ikke av sølv, den er av jern.
Dette...
-Hvordan... -Valar morghulis.
Valar dohaeris. Så klart du skal få en kahytt.
Tekst: Harald Plahter www.btistudios.com